Досега в "Спри и се запали":
Искам да построя машина, каквато другите не смеят.
Трябва му душа, нещо, в което хората да се влюбят.
Всичко зависи от нас.
Мислех, че съм чула пулс, но съм грешала. Било е просто ехо.
Каква е идеята? - Да свържем хората.
Получих оферта.
Не съм ви шеф. Никой няма длъжности.
Искам нещо страхотно.
Много хора ще искат да се провалим, защото ние сме бъдещето,
а това е най-страшното.
Почистването продължава в Галвстън и Хюстън
след щетите, нанесени от урагана Алиша миналата седмица.
Разходите ще са милиарди.
1983 се очертава да е най-наситената с опасни урагани в Тексас.
Смъртните случаи са 21, а ранените са хиляди.
Червеният кръст...
Какво правиш?
Ела да играем. - Играй сама. Аз трябва да работя.
И ти трябва да работиш.
В момента не мога да погледна код. Хайде, не е забавно да бия компютъра.
Искам да бия теб. - Защо?
По-добре е като познаваш врага. - Когато го обичаш.
Ще се състезаваме? Лесна победа.
Ще видим.
Мамиш. - Победих.
Добре, реванш. Хайде де.
Не можеш, нали? Не можеш да играеш 5 минути.
Не мога. Поне не сега. Трябва да работим по ОС на Гиганта.
КОМДЕКС наближава. Трябва да сме готови.
Ще бъдем. Хайде още една игра, моля те.
Не играй цял ден.
Март, 1985. 20 месеца по-късно.
Добро утро. - Здрасти.
Хей, това е навсякъде, човече.
Съжалявам, мръсно е, но разширено е.
Какво става? - Свърши ни мястото за кабели.
Пъхаме ги, където можем. - Добро утро.
Дори в стените. - Добра идея.
Този започна на F3. Защо всички са зле на шах?
Шахът е труден. - Аз съм труден.
"Паралакс" се срина отново. - О, Боже. Разбери защо.
Лев, как е скоростта? - Мрежата се бави много.
Много не работят заради претоварване. - Внимавайте!
Мисля, че новите телефонни линии трябва да се справят.
Не, още има закъснения.
Кой сложи Стормтрупър в микровълновата?
Арки, локалната мрежа трябва да е онлайн до следобеда.
Няма проблем. - Това е гнусно.
Лев, може ли да провериш връзките? - Да, разбира се.
Пренасочвам потребителите към "Битка с танкове", докато оправим
"Паралакс". Дай ми 15 минути. Трудно е да го съживя.
Някой може ли да деактивира иконата? Не искам някой да прецака системата.
Прецаквам системата.
Мамка му. - Какво има?
Минах през стената. - Супер, отиде ни осигуровката.
Сбогувахме се с нея преди много време. - Поддръжка "Мютини".
Казвам се Чет Дженсън, потребител. Искам да докладвам за грешка
в "Паралакс". Коридорът с огледалата няма изход.
Не са огледала, а холограми.
Объркващо. Ако му кажа "Виж холограмата",
отговаря "Виждам нереален предмет." - Можеш ли да го докоснеш?
Не, казва ми "Можеш да протегнеш ръка, но не и да го хванеш."
Няма изход. - Помисли, щом можеш да си сложиш
ръката през холограмата, тогава? Мисли за физическото представяне на стаята.
Помни, че магьосникът е хитър.
Фрости, не сваляй повече винтове. - Трябва да го довърша.
Трябва да оправим тези кабели. - Първо трябва да оправим останалото.
О, Боже. Само минутка.
Мога ли да мина през холограмата? - Може би.
Който го е измислил е гениален. - Благодаря, бях аз.
Вие сте създали "Паралакс"? - Проблем с мрежата. Сериозно е.
Добре, популярни сме. - Не знам дали сървърът ще издържи,
нито пък модемите.
Тогава разкарай таблата. - Благодаря.
Хей, какво става тук? Спрете момчета.
"Паралакс" се чупи, защото таблата му е много голяма.
Няма начин! - Колко е голяма?
Над 500K. - Защо толкова много?
Тя е просто квадрат с кръгчета.
Може да е цветна. - Това е добре.
Игрите ни вървят по телефонни линии, нямаме много памет.
Да, затова са зле. - Нищо не е зле, нали?
"Паралакс" се чупи непрекъснато. - Защото таблата заема много място.
Таблата не е единствената причина. Докато открием другите,
Йо-Йо, направи я черно-бяла. - Какво? Няма начин.
Защо беше това? - Мисля, че ни трябва по-добро
решение относно енергията.
Можем да оправим кабелите, по-внимателно този път.
Тоест да излезем извън линия? - Да, за няколко часа.
Не можем. Вече имаме оплаквания.
Скоростта ще падне още, ако не открием проблема.
Дона, не.
Какво играеш? - Яка игра с цвят.
Изгоря ни прекъсвачът, нали? - Не.
Мисля, че изгоря всичко.
Отивам.
Превод и синхронизация: kateto2802
Спри и се запали
Работата ви кара да се чувствате незначителен?
Скучна ли е? Вкарайте приключение в живота си.
Изкачете стълбата и открийте Гигантът на Кардиф Електрик.
Личен, преносим, достъпен.
Представяме ви златното яйце на Гиганта - Професионалния Гигант.
Три пъти по-бърз от ХТ на Ай Би Ем.
С по-добри графични възможности от Макинтош.
Гигантът Про е на най-високо ниво.
Добро утро, аз съм Чип Роулет, а това е "Линия на парите".
При мен е Гордън Кларк, президент на Кардиф Електрик.
Гордън, благодаря, че си с нас днес.
Благодаря за поканата, Чип. - Видяхме рекламата на
двата компютъра, произведени от Кардиф Електрик през последните 2 год.
Да, и беше забавно да ги конструираме...
Но това е само последната глава в историята на Кардиф.
Всъщност, ти самият си бил инструмент от промяната на бизнеса, нали?
Да, бях...
Но сега Кардиф затваря врати? - Не точно.
Предполагам, че не очаквахме такъв успех толкова бързо.
Закупи ни голяма компания. - Значи оставаш президент?
Здравейте, може ли...
Всъщност мисля да продължа напред.
Трябва да отида до компанията по електроснабдяване.
Трябва да тръгвам. - Значи довиждане на работното време?
Сериозно обмислям да започна собствена фирма от гаража ми.
Интересно. Защо гаража? - Защото добрите идеи не идват
от заседателните зали, нали? - Много добре.
Това беше добро. Тръгвам. - Благодаря отново, че беше с нас.
Ще говорим още много за света на бизнеса след малко.
Благодаря. - Благодаря, Гордън. Добра работа.
В ефир сме след 2 минути.
Остин, Тексас.
Ало?
Добре.
Да.
Да, това са добри новини.
Благодаря.
Кой беше? - Адвокатът ми. Продажбата е факт.
Така ли? - Ще ми дадат моя дял.
Страхотно, Джо. - Утре трябва да ида, за да го взема.
Това е добре.
Заслужил си го.
Не се съмнявай.
Просто... да се върна и да видя тези хора...
Знам. Искаш ли да отложим вечерята? Няма нужда да ни гостуват хора.
Не, не.
Ще си говорим... - Ще ме разсее.
16 км. - Личи ти.
Добре, аз съм мъж.
В развлекателния сектор съм. Понякога пея, нали?
Мъртъв съм. - Предполага се.
Предполага се, добре.
По дяволите. Нека да помисля.
Аз съм... как му беше името? Анди Кауфман, от "Такси"?
Най-накрая!
Бях Анди Кауфман. - Аз бях Голямата Птица, добра двойка.
Еван ми каза, че сте се запознали в планетариум?
Ти им кажи. - Добре, познаваме се от училище.
Тогава бяхме само приятели. Бяхме в курс по ораторство.
Доста спорехме. - Защото през повечето време грешеше.
Изгубихме връзка след училище. Както знаете, миналата година
беше тежка за мен. Дойде предложение да опиша обсерваторията Фиск.
Реших, че ще е добре да се поразсея,
затова разучих ТИР програмата им.
Търсене на извънземен разум.
Да, да. И ето ме там, разучавах небето и тогава Джо...
Тогава Джо е влязъл.
С какво се занимаваш, Джо? - Дълго време работих за Ай Би Ем,
занимавах се и с персонални компютри в Тексас.
Но се отказах. - Защо?
Имах нужда от преоценка. Мислех, че не съм доволен от проекта,
но всъщност бях недоволен от себе си.
Така че работих върху това.
Джо е просто скромен. Не ви каза, че
е превърнал малката компания в голям съперник за големите.
Утре отива в Далас, за да прибере своя дял от продажбата на компанията.
Това не е цялата история. - Не, не е.
Но резултатът е този.
Какво ще правиш с толкова пари? - Ще открия собствена компания.
Това е страхотно. Тук ли? - Не, в Калифорния. В Силикон Вали.
Какво? Местите ли се?
Нищо не е сигурно, но сме много развълнувани.
Искам да кажа, че миналото си е минало и утре е бъдещето.
Това е нелепо. - Колко ли често спира тока на Атари.
Най-накрая.
Какво е това? - Камерън поправи проблема с тока.
Да, просто пуснахме удължители от съседите.
Моля те, кажи ми, че си поискала разрешение.
Дона, сем. Андерсън имат предостатъчно. Взели сме малко.
Това е доста по-голям проблем.
"Електричество и светлина" знаят, че сме претоварили прекъсвача.
Вече сигурно идват да ни кажат, че къщата не е за търговска употреба.
Може да ни наложат глоби, така че е добре да не нарушаваме закона,
поне не повече. - Дона, токът си е ток.
Ще се оправим с глобите. Проблемът ни е закъснението,
а това се оправя с повече оборудване. Ще се обадя на човека си и ще вземем.
Проблемът е решен. - Закърпен е, не е решен.
Да, това ни трябва. Поне докато не го решим.
Компанията по електроснабдяването е на първа линия.
Искаш аз да го приема?
Победителят е Мъри Абрахам.
Еди Мърфи трябваше да спечели. Дори не знам кой е този Салиери.
Това е идеята. Не е Моцарт.
Две бири. - Уиски с лед.
За негова сметка. - Да, безработни сме.
Здравей. - Здравей, Стан.
Не ги мисли тези. Всъщност не са безработни.
Лари е на интервю при Тандли, а Ед ще отиде в ЕДС.
Ядосан е, защото ще работи в ЕДС, без да го притежава.
Схващаш ли? ЕДС? - Да, схванах.
Разберете, че не се опитвахме да го повредим...
Има "Копай изкопаното 2". Да разузнаем.
Знам, че използваме много, но... да, ще изчакам.
Невероятно! Хей, изчакайте ме.
Готови? - Да.
Дона? - Старт!
Искаш ли да идеш с тях? - Какво? Не.
Не, ще се погрижа за това. - Няма нужда да питаш.
Просто върви. - И кой ще се оправи с тока?
Не знам. Ще се оправи от самосебе си. - Страхотно решение намери.
Проблем ли имаш? - Да, Камерън, имам.
Това място няма шеф и звучи готино, но всичко се проваля
и аз трябва да го оправям. - Щом си толкова добра,
защо не станеш спасителя, от когото имаме нужда?
Защото не искам да съм майката тук. Такава съм у дома.
Идвам тук, за да правя това, което обичам, а не да се разправям.
Не обичам да проверявам разходите, не обичам да се правя на сестра,
заради хора, които се държат като деца.
Тогава недей! Никой не те кара!
Господи. - По дяволите.
Опитах всичко, но Нейтън искаше да продава.
Борих се за работите на всички. - Няма нужда да се извиняваш,
че се измъкваш като бандит. На твое място бих направил същото.
Преди обновявах софтуер.
Благодарение на теб построихме две машини за две години.
Вторият компютър беше просто копие на Гиганта.
И двата са чудесни.
Ако не беше ти, нямаше да имам възможност да го направя.
Помниш ли онази вечер, когато не можа да намериш музиката?
Какво? - Не помниш ли?
Три седмици отстранявахме грешки от Про-то. Беше 4 сутринта.
Не можеше да се съсредоточиш, защото мислеше, че има някой на паркинга.
Отиде да провериш... - Какво?
Да, отиде, върна се и се качи на тавана.
Не помниш ли? Беше страхотно.
Да, аз... мисля, че да.
Кога е било? - Мисля, че това беше ти.
Бяхме много напрегнати. Опитвахме се да спазим сроковете.
Кой знае?
Дона, имам добро предчувствие. Това е най-добрия начин да приключим.
Може ли... - Ето, със сметана и 2 захарчета.
Благодаря. - Сега имам време.
А времето е най-ценно. Сега имам много.
Да, чудесно. - Мога да започна с инвестицията.
Ключовете ми? - На дивана. До лампата.
Но първо искам да прекарам малко време с децата. Знам, че не го казвам
за пръв път, но наистина го мисля. Джоан знае текста на "Hey, Jude".
Това не е ли страхотно? Напълно е... - Къде са момичетата?
В колата са. - Добре.
О, Боже. - Какво?
Затварянето е днес. Напълно забравих.
Всичко е наред. Просто ще отида и ще подпиша. Нищо особено.
И ще прибереш много пари.
Наистина успя. Работи толкова много. Гордея се с теб.
Да.
Виж, времето им за игра свърши преди 15 минути, но още си говорят.
Виждал съм да го правят и по-дълго. - Плащат по 5 долара на час
само за да си говорят? - Ще се видя с моя човек за ХТ-то.
Добре ли си? - Да.
Добре.
Разбира се, че ще се появиш за парчето си от тортата.
Невероятно.
Ще извиквам акционерите спрямо дела им. Започваме от най-високия.
Щом чуете името си, моля заповядайте, подписвате документите
и получавате чека си. Роналд, Франк и Гарет Кардиф.
Получи ли писмото ми?
Как беше в Шангри-Ла?
Добре. Здравословно.
Представителят на Сънингдейл Холдингс.
Нейтън не трябваше да продава толкова скоро.
Компанията струва поне с 20% повече.
Аз мисля, че беше грешка да изгаряш камион пълен с компютрите ни
и после да се скриеш в гората.
Много грешки. - Да, много.
Много грешки.
Имението на Николас Мънди.
Просто се радвам, че всичко свърши. Последната година беше тежка.
Не както преди, разбира се. Въпреки това не беше забавно.
Втората машина беше страничен проект. Не толкова вдъхновяващ.
Новите собственици не искаха машината, искаха само патента.
Про-то не беше толкова лошо.
"Не е толкова лошо." Трябваше това да ни е лого.
Гордън Кларк?
Подпишете тук.
Нейтън. - Просто подпишете на страница три.
Мога да го занеса в банката? - Да, това се прави с чековете.
Добре тогава. Благодаря за спомените.
Джо Макмилън.
Седнете тук.
Подпишете на страница три.
Това е твоят дял. Извадена е пратката, която изгори.
Не получаваш нищо. Нито цент.
Можеш да ме съдиш, ако искаш, искам да кажа на съда какво направи.
Съсипа животи. Много добри хора изгубиха работата си заради теб.
Изпрати шефа на продажби и добър мой приятел Джон Босуърт в затвора.
И защо? За компютър с хубав екран и без бъдеще?
Някои биха казали, че продажбата е успех.
Баща ми би казал, че е кастрация.
Хубаво е, че продаваш.
Какво? - Нещо се задава.
Нещо голямо, но няма да включва това място. Нито пък теб.
Ти, копеле такова.
Продължавай да си вярваш на простотиите, щом искаш
но ще си останеш същия егоистичен кучи син, крадец,
опитващ се да постигне своето.
Желая ти здраве, Нейтън.
Какво ще правиш с дяла си?
Не знам.
Ти?
Мисля да се върна в гаража. Да си изцапам ръцете.
Това е добре. Ти строиш. Това трябва и да правиш.
Благодаря за писмото.
Каза да не чакам да ме повикат. Лев ми каза къде си.
Той винаги закъснява.
Трябваше да отида на вечеря с Гордън, да празнуваме.
Какво? - Последния му ден в Кардиф.
Много бих се радвала, ако разрушат това място.
Ето го.
От къде каза, че го познаваш?
Играе "Паралакс" и продава оборудване втора ръка.
Добре де, крадец е.
Мацки, оборудването е тук.
Може ли да...
Ти каза ХТ, нося ХТ. - Да.
Какво й е на г-жа Гарет?
Моля? - Всичко е наред.
Имат доста проблеми. Този няма нито една видео карта.
Да, но ние имаме, нали? - Да, лесно се намират.
Просто казвам, че цената е много висока.
Продавам на дребно, не на едро. - Те са откраднати.
Дона, какво ти става?
Искате ли ХТ-тата или не? - Може ли да ги включа?
Донесла съм си инвертор. - Не, не може.
Добре, ще ги вземем. - 3 хиляди.
500.
Вървят по 7,500 на парче.
Няма да платим толкова.
Доста сте смели, като се има предвид, че сте сами.
Да.
Добре.
Ето.
Ще чакам да ме потърсите.
Особено ти г-жо Гарет.
Мисля, че работи.
Какво, по дяволите? - Секунда. Фенерче.
Фалшиви са. - Не можем ли да ги използваме?
Можеш ли да пишеш код на Китайски? Обра ни.
Добре.
Мама няма да дойде, нали? - Не, мама трябва да работи до късно.
Все още можем да празнуваме. Искате ли да вечеряме сладолед?
Искате ли да отидем в Брамс? - Да!
Ще вземем каквото поискате? - Да! Да!
Добре, да вървим. Ще вземем ванилов сладолед, фъдч и банани.
Тате, богати ли сме? - Не знам как да ти отговоря, миличка.
Милионери ли сме? - Ако инвестирам добре, след 4-5 год.
може и да сме.
Може ли да си купим слон? - Може би.
Теоретично. - Е, можем ли?
Няма да си вземем само един. Слоновете са чувствителни, ако е един,
ще е самотен.
Трябва да вземем поне два слона.
Обаче, миличка, не мисля,
че имаме място.
Щом сме богати, защо мама трябва да работи до късно?
Това е добър въпрос.
Тате, носът ти.
Тате!
О, Боже мой. Добре съм.
Добре съм, момичета. След малко се връщам.
Помня първия път, когато те видях. Перфектна бизнесдама
С големи осъдителни очи. - Не бях осъдителна.
Просто съм свикнала да гледам Гордън.
Къде е този задник?
И ти си заплашителна. - Не.
Знаеш, че съм права. Гордееш се с това.
Помниш ли когато стартирахме мрежата? Отне ни 4 дни да я оправим.
Все едно бях в обор. - И "Паралакс" не зареждаше от менюто.
По едно време половината си мислехме, че няма да се получи.
Бяхме се отказали, още преди да започнем.
Но не и ти. Ти не се отказа. - Да, беше напрегнато.
Мислиш, че аз трябва да съм шефът?
Мисля, че някой трябва да е. Виж, справяме се добре,
но точно сега много компании като нас се провалят.
В застой сме. Трябва да израснем и то много, иначе си отиваме.
Добре, няма да го позволим. Трябват ни основни неща.
Трябват ни повече потребители. Абонаментът е задължителен.
Не сме вадили нова игра от шест месеца.
Да, знам, но чакам правилната идея. - Трябва да разширим мрежата.
Няма да успеем като купуваме откраднати ХТ-та.
Права си. Напълно си права.
Но мен просто не ме интересува идеята да съм шеф.
Искам да работя. Мениджърството не ме интересува.
Мен също. Забелязах, че хората си пишат докато играят,
а понякога и след като приключат с играта и мисля, че е добра идея
да създадем чатове и извън игрите.
Ако ми помогнеш с мениджърството, може да развия тази идея.
Така пак ще се занимавам с мрежата и ще съм доволна.
Кучият син.
Хей, тъпако. Компютрите бяха фалшификати.
Кофти. - Искаме си парите.
Съжалявам, дами. - Не, сложи 500 на масата веднага.
Ела тук.
Джо! - Добре! Добре, съжаляваме.
Чао. - Добре.
Не мисля, че има какво да се направи вече.
Какво? Как успя?
Хей, идиотът има два чисто нови ХТ-та в багажника.
Какво?! - Остави парите, взимаме компютрите.
Отвори багажника!
Дай на мен. Добре, държа го.
Хей! Крадци!
Още ли искаш номера ми?
Какво, по дяволите?
Здравей. - Здрасти.
Добре ли си? - Дам.
Какво е станало с носа ти? - Алергия.
Липсваше ни по време на вечерята. - Знам, съжалявам.
Няма проблем. Ще излезем следващия път, когато продам компания.
Пияна ли си? - Добре съм.
В работата беше... не знам... беше напрегнато.
Запазих ти парче орехов пай. В хладилника е.
Благодаря. Имаш ли против да си го запазя? Капнала съм. Лягам си.
Добре, щом така искаш.
Хей, Дона? - Да?
Това е добре, нали? Че продадохме Кардиф и продължаваме напред.
Нали? - Да, добре е.
Да, просто... - А и не зависеше от теб.
Здравей.
Притесних се. Всичко наред ли е?
Наистина ли мислиш това, което каза вчера на вечерята?
Разбира се. Да, не разказах всичко.
Не казах, че си наранил много хора или че си лъгал, за да се издигнеш,
но ти направи компанията успешна.
Не взех парите.
Не ми ги дадоха.
Не ни трябват тези пари.
Омъжи се за мен. Какво?
Защо? - Защото те обичам.
Или защото съм първият човек, който ти прости?
Разбирам, че си уплашена. Не ти е за пръв път.
Омъжи се за мен.
Добре.
Край на играта.
Камерън: Добра игра. Нов абонат ли си?
Потребител85: Да, току-що се включих.